Hur såg ditt liv ut för fem år sedan?
– Jag var 35 år, jobbade i London och levde egentligen ett bra liv, men kände mig också vilsen; drack för mycket, var skuldsatt och hade ingen relation. Alla runtom mig gifte sig, skaffade hus och barn, men jag bara existerade månad efter månad.
När insåg du att du ville förändra någonting?
– Under en jobbig söndagsbaksmälla. Jag mådde skit, både fysiskt och psykiskt, och kollade på The Kardashians när jag förstod att det inte kunde fortsätta så. Jag har alltid haft självhjälpsböcker på nattduksbordet men har aldrig gjort övningarna. Då kom idén. Jag bestämde mig för att göra allt böckerna sa åt mig att göra under ett års tid.
Hur gick det till?
– Jag följde tolv böcker, en i månaden. Den första sa åt mig att jag skulle göra någonting obekvämt varje dag, så jag uppträdde som ståuppkomiker, agerade nakenmodell och svarade i telefon, vilket jag hatade innan. Detta förändrade mitt liv. Jag kände en våg av självsäkerhet och styrka efter varje gång. Vi vill gärna vänta tills att vi är självsäkra nog för att ta itu med saker men den dagen kommer inte.
Vilken var den svåraste självhjälpen?
– Jag kunde inte fullfölja övningen där jag skulle prata med änglar. Det var inte alls för mig. Avvisningsterapin var också svår. Under varje dag letade jag efter situationer där jag skulle bli nekad. Jag bad om gratis kaffe på kaféet, frågade bandet på puben om jag fick spela bas med dem och frågade några främlingar på restaurangen om jag fick sitta vid deras bord.
Vad lärde du dig?
– Att världen inte går under när du får höra ordet ”nej”. Många av oss lever i rädsla för att bli avvisade och håller tillbaka oss själva i tanken om att vi inte är bra nog. Jag insåg också att folk säger ”ja” oftare än du tror. Jag fick spela med bandet och främlingarna på restaurangen hämtade en extra sked så att vi kunde dela på desserten.
Innebär det att självhjälpen faktiskt hjälpte?
– På många sätt var året en katastrof. Jag drog på mig ännu mer skulder eftersom jag inte jobbade utan i stället var upptagen med att promenera i parken och repetera affirmationer så som ”jag är en penga-magnet!” Jag började bråka med en kompis när jag sa till henne att hon var för negativ. Ett tag såg jag mig själv som upplyst och såg ner på mina vänner som inte sökte sin själ. Samtidigt nådde jag många viktiga insikter.
Vad vill du säga dem som är missnöjda med livsstilen vin, skräpmat och Netflix?
– Jag tycker inte om ordet självhjälp. Vi är inte menade att hjälpa oss själva, utan snarare att ta hjälp av andra. Om du mår dåligt, försök att ringa till en kompis eller lägg pengar på en terapeut. Prata i stället för att stanna i ditt eget huvud. När jag är ärlig med att jag känner mig värdelös och någon lyssnar så känns det helande, även om människor inte alltid har svaren.
Hur ser ditt liv ut i dag?
– Boken är publicerad världen över så karriärmässigt är det fantastiskt. Angående kärlekslivet frågar jag mig själv om jag behöver giftermål och barn för att vara lycklig. Jag har insett att jag har mycket kärlek omkring mig som jag inte såg tidigare.
Har din idé om vad som gör en människa lycklig ändrats?
– Ja. Innan experimentet trodde jag att böckerna skulle göra mig produktiv, rik och smalare. Jag ville bli personen som går upp klockan fem, gör yoga och dricker en organisk smoothie. Ingenting av det hände. För varje bok växte mina förväntningar på livet och ju högre jag satte ribban, desto mer misslyckad kände jag mig. Men man behöver inte vara miljonär eller supermodell för att vara en bra person. Vad jag behövde göra var att acceptera mig själv och det var den huvudsakliga insikten. I dag dömer jag inte mig själv lika hårt. Jag är ingen perfekt person, för perfektion finns inte.
Marianne Power
Bor: London.
Yrke: Journalist och författare. Aktuell med boken Ett bättre jag. Hur självhjälp (inte) förändrade mitt liv som släpptes i januari.
![Sofia Björkman](/images/byline/77857cb4-da0b-4c4d-84df-86f268473f79/SQUARE.png?width=3840&quality=75)