Kastvindarna är omtumlande när Asta Kamma August besöker Göteborgs filmfestival. Utanför biografen Draken flyger hennes mörka hår åt alla håll och det paraply fotografen Sanna Tedeborg har för att mjuka upp ljuset från blixten med håller på att blåsa bort.
Vi ses för att prata om två ovanliga kvinnor Asta Kamma August porträtterar i vår: Vera och Lærke. Båda filmerna tävlade nyligen om årets nordiska filmpris: Ernst De Geers debutfilm ”Hypnosen”, med biopremiär 8 mars, och Isabella Eklöfs ”Kalak” som visas senare i vår med start 12 april.
Dramakomedin ”Hypnosen”, som får högsta betyg av GP:s kritiker Hynek Pallas, uppehåller sig dels kring dynamiken i en kärleksrelation, och dels kring vår tids behov av perfektion och rätt slags framtoning. Asta Kamma Augusts rollfigur Vera är till en början väldigt behärskad och rädd för att sticka ut:
– Hon är en typisk svensk tjej, skulle jag säga: väldigt mån om att passa in och att allt ska gå rätt till. Hon vill inte stöta sig med någon, inte väcka uppståndelse eller vara konstig på något sätt. Hon strävar efter det perfekta och har byggt hela sitt liv kring det.
”Det är verkligen vår tids sjukdom: Den kritiska blicken”
Men så händer något: Vera vill sluta röka och går därför till en hypnosterapeut. När hon väcks ur hypnosen är hon förändrad och helt gränslös. Tillsammans med sin kille André (Herbert Nordrum) har hon utvecklat en hälsoapp för kvinnor. Nu har paret sin chans att pitcha idén för ett gäng inflytelserika finansiärer.
Samtidigt blir Vera – till Andrés förskräckelse – allt mer opassande uppsluppen. Snart är hon direkt påflugen och okontrollerat excentrisk.
– Nu får Vera en möjlighet att titta in i hur hennes liv skulle vara om hennes inre kritiska röst försvann, säger Asta Kamma August.
Själv känner hon väl igen sig i sin rollfigurs kamp med en inre kritiker:
– Jag tror att det är väldigt vanligt, alla har vi väl en sådan kritisk röst. Det är också en så självcentrerad kultur i dag där många unga framför allt lägger fokus på hur de ska framstå. I stället för att tänka på vad man vill göra i världen blir det mer: hur uppfattas man i världen.
Omdömet som betyder något kommer hela tiden utifrån.
![– Det är verkligen vår tids sjukdom: Den kritiska blicken. Jag kan absolut känna att jag är slav under den, säger Asta Kamma August som i vår porträtterar två kvinnor som sticker ut i filmerna ”Hypnosen” och ”Kalak”.](/images/article/571e52eb-3957-4436-9b14-1b29851342f9/images/6b9mqGnbvTOxbOav2S_M4AhiYTP0-WIDE.jpg?width=3840&quality=75)
– Det är verkligen vår tids sjukdom: Den kritiska blicken. Jag kan absolut känna att jag är slav under den. Framför allt som skådespelare, eftersom man hela tiden blir utsatt för att bli bedömd, tittad på och kritiserad....
Asta Kamma August är ”skraj” i intervjusituationer
Själv är Asta Kamma August ”skraj”, inte minst i intervjusituationer då hon blir än mer självmedveten och behärskad. Så även den här dagen. Hon vill inte riskera att säga något opassande eller göra något dumt som sedan hamnar på en hemsida eller i ett klipp någonstans där det lagras.
– Det är läskigt med en sådan kontrollförlust... just lagringen gör ju att man inte vågar.
Samtidigt tröstar skådespelaren sig med att tänka att hon ”inte är känd, och därför inte blir igenkänd.” Även om hon nu är iögonfallande lik sin extremt välkända mamma Pernilla August.
I ”Hypnosen” ballar Vera ut, bryter normer, jagar en imaginär chihuahua bland finansiärerna och lajvar serveringspersonal. Hon retar gallfeber på den odräglige pitchgurun Julien (David Fukamachi Regnfors) och på även sin partner André (Herbert Nordrum) som blir allt mer desperat. Till slut liknar Vera en nordisk, lätt nedtonad, variant av den otyglade och frihetstörstande Bella Baxter i Yorgos Lanthimos omtalade ”Poor things”.
– Det är sjukt, jag har inte tänkt på det! Jag kan ju se det när du säger det, även om "Poor things” är en helt annan, mer Frankenstein-aktig berättelse med mycket art deco och det Victorianska London – medan ”Hypnosen” ju utspelar sig under en start up... i Göteborg.
Sociala experiment roligare på film än i verkligheten
Regissören Ernst De Geers intention har nog dock varit en annan än att primärt göra en film om en kvinna som bryter tabun och normer, tror hon.
– Han identifierar sig nog både med Vera och André, och är intresserad av sociala strukturer, och vad som skulle hända om han själv.... bröt sig loss.
Så är ”Hypnosen” också mycket av ett relationsdrama som jämförts med Ingmar Bergmans ”Scener ur ett äktenskap”.
– De testar hur mycket de kan förändras i olika riktningar.
André är lite stel, men mot slutet går han nästan till överdrift åt andra hållet. Han vill göra något för Veras skull – men det blir inte heller så bra.
När är du själv som mest hämningslös?
– Jag skulle nog säga att det är på jobbet. När man får lov att leka och testa olika saker. Men det kräver att det är i en trygg kontext, säger Asta Kamma August.
– Jag skulle aldrig kunna göra ett socialt experiment på riktigt.
Du skulle inte gå upp på scenen under Guldbaggegalan och låtsas vara en hund?
– Nej, nej. Det har jag inget intresse av! värjer sig Asta Kamma August innan hon drar sig till minnes en uppgift hon fick på teaterhögskolan.
– Det rörde sig om Forum-teater, sådan där teater när man går ut på stan och spelar utan att säga att det är teater. Kanske iscensätter man ett övergrepp, Efteråt, när publiken känner ”varför gjorde vi ingenting?”, då ska man avslöja: ”Det var teater!”. Man ska liksom döma folk. Det är en moral i det som jag har väldigt svårt för.
Asta Kamma August
Ålder: 32 år
Yrke: skådespelare
Familj: ja, mamma, pappa, syskon.
Bor: i lägenhet i Stockholm, pendlar till Köpenhamn.
Inspirationskällor: ”Det kan vara poesi eller musik. Jag försöker hitta inspiration som inte är andra filmer eller andra skådisar.”
Senast lästa bok: ”Bret Easton Ellis ’Skärvorna’ – men jag tyckte inte att den var så bra.”
Lyssnar på: ”Galt MacDermot som skrivit musiken till musikalen ’Hair’. Han är jazzmusiker också.”
Det gör jag när jag vill slappna av: ”lagar mat. Jag gör en ganska bra taboulleh – den har jag fått snurr på.”
Då gjorde jag senast något hämningslöst: ”Gud, jag kommer inte ihåg. Vad svårt. Det står helt still.”
Aktuell: som Vera i Ernst De Geers debutfilm ”Hypnosen” som får högsta betyg av GP:s filmkritiker Hynek Pallas. Biopremiär 8 mars. Syns även i Isabella Eklöfs mörka drama ”Kalak” som utspelar sig på Grönland och får svensk biopremiär 12 april. I höst spelar hon Strindberg på teater i Köpenhamn.
Det märks tydligt att Asta Kamma August njuter av att få släppa loss som den allt mer otyglade Vera i ”Hypnosen”.
– Jag tror att det slår henne för första gången hur snäv och prestationsinriktad den värld hon befinner sig i är – och falsk. Då börjar hon testa hur långt hon kan dra det. Det blir en växelverkan mellan att hon är galen och att världen runt omkring är ännu galnare. Det tycker jag är väldigt kul – en kul grej.
Spelar frun till ett incestoffer i mörka filmen ”Kalak”
Även i Isabella Eklöfs mörka drama ”Kalak” gör Asta Kamma August en ovanlig rolltolkning. Berättelsen kretsar kring Jan, som utsatts för sexuella övergrepp av sin far i tonåren. Nu flyttar han med sin familj till Grönland för att jobba som sjuksköterska och förtränga sitt förflutna. Ett brev från pappan, där han skriver att han är döende, blir starten på en mörk självdestruktiv resa för Jan med droger och otrohet. Han gör allt för att döva sin ångest.
Berättelsen bygger på en självbiografisk roman av Kim Leine.
– Den är väldigt rå och mörk, och skriven ärligt och ocensurerat. Isabella är också en ärlig och ocensurerad regissör, så det kändes som en bra match, säger Asta Kamma August som spelar Jans fru Lærke.
Rollen som passiv hustru var en stor utmaning för henne.
– Jag hade hela tiden en vilja att Lærke skulle säga ifrån. För hon blir liksom så... glömd. Ändå gillade jag att vi gick den andra vägen – för det finns en klyscha i att frun står hemma med barnen och anklagar sin man: ”Var har du varit någonstans”?
Som skådespelare tycks Asta Kamma August välja sina roller med viss omsorg. Såväl Vera som Lærke sticker båda ut och är inte som andra kvinnor vi ser på film i vanliga fall.
– Alltså, det är väl snarare så att de är mänskliga, och att de kvinnor man brukar se är... omänskliga, skrattar Asta Kamma August.
– Jag brukar tänka att skevheten är det mänskliga. Alltså – vi människor är ju jättekonstiga. Och det tycker jag ska visas.
LÄS MER:Filmstjärnan Isabelle Huppert personifierar den franska divan
LÄS MER:Snežana Spasenoska gör succé i SVT-serien ”Painkiller”
LÄS MER:Alma Pöysti om att ersätta Liv Ullmann i ”Another persona”
Anmäl dig till vårt nyhetsbrev
GP:s kulturredaktion tipsar om veckans snackisar, händelser och guidar dig till Göteborgs kulturliv.
För att anmäla dig till nyhetsbrevet behöver du ett digitalt konto, vilket är kostnadsfritt och ger dig flera fördelar. Följ instruktionerna och anmäl dig till nyhetsbrevet här.