Torsten föddes och växte upp i Mölnlycke. Intresset för kultur och konst fick han från sin familj. Pappan jobbade som polis, men reparerade kinesiskt porslin som hobby. Mamman, som arbetade i polishusets växel, vävde och broderade. Familjen var intresserad av mat, av handarbete och att titta på saker. Intresset för konst och kultur blev bestående.
Redan på högstadiet förstod Torsten att något 8-17-jobb, skulle han aldrig ha. Han sade till en tjej att ”jag kommer aldrig att ha ett 'riktigt' jobb”. Han ville bli filmfotograf – även om han knappt visste vad det var och innebar.
– Jag bestämde mig för ett annat slags liv och ville jobba med någon form av entreprenörskap.
Torsten var bra i teckning, och hans teckningslärare uppmuntrade honom genom att plantera tanken om att en utbildning på Gerlesborgsskolan kunde vara lämplig – att konst faktiskt kan vara ett intellektuellt arbete.
– KV konstskola, i Göteborg, startade 1969 och då började jag mitt år där. Året därpå sökte jag jobb i musikaffären Waidele – det enda jobb jag någonsin sökt! – och fortsatte ett år till på KV. Jag ville uttrycka mig, konsten blev mitt uttrycksmedel, och bilden en befrielse.
Konststudierna från KV konstskola ledde vidare till Konsthögskolan Valand. Torsten säger att det var på Valand som ”linoleumsnitt blev mitt uttrycksmedel. Att reducera fram reliefen/skulpturen, till en enda bild, man jobbar med den, hugger och tar bort".
Han jämför arbetssättet med någon som skriver och som kan addera och plocka fram de nödvändiga ord som behövs.
Under studietiden arbetade Torsten extra som teatermålare och scenarbetare på Göteborgs Stadsteater – ”detta blev de mest betydelsefulla studierna”, säger Torsten.
– På teatern fanns det inga färdiga lösningar utan man var tvungen att ta itu med det och se till att det blev klart. Befriande! Man gör det man måste göra – och man fick också en öppning till att allt är möjligt.
– Jag fick sedan scenografiuppdrag av Stadsteatern, Riksteatern och Fria Proteatern, tolv stycken totalt.
![Bild: Hu Lumin](/images/article/2f96c1b7-e8f5-4d3f-995a-d0113a86781c/images/3sG4toyYvQMYCVrIusnDWtHJHrrM-WIDE.jpg?width=3840&quality=75)
1974 träffade Torsten kärleken och flyttade till Stockholm, men längtade tillbaka till Göteborg och därför gick flyttlasset åter till Göteborg och två barn föddes här.
Sedan 1981 har han dock sin bas i Stockholm. Torsten räknar sig själv som en kontinuerlig göteborgare och berättar att han sedan 1976 har haft utställningar i Göteborg med två-tre års mellanrum. Den senaste separatutställningen var på Röhsska museet, 2014, då han visade sina marionetter på en marionetteater – jättestora porslinshuvuden som han gör i Kina och som fraktats till Sverige. Dessa nio figurer är skådespelare/aktörer/marionetter, symboliskt sett. Teatern är en digitalt styrd mekanisk marionetteater, inte att spela med – ”marionetteatern är som en metafor för världen”, enligt konstnären själv.
I dag fördelar han sin tid mellan Stockholm, Göteborg och Kina, men basen finns alltså numera i Stockholm.
Men sedan tolv år tillbaka arbetar Torsten periodvis i Kina. Att vistas utomlands är inget främmande för honom och han har haft många utställningar utomlands. Bara i Frankrike har han ställt ut 20 gånger, hans första utställning där var i Paris 1989. Han har också ställt ut i Tyskland och haft 14 utställningar i Kina.
– 2006 deltog jag i ett symposium i Orsa. Där träffade jag konstnärer från Kina och fick idén om att åka dit – där allt händer idag. Jag är ju uppvuxen med kinesiskt porslin och Maos Kina på 60-talet. Det gäller att ta reda på hur det funkar i landet och anpassa sig. Så har det varit i Frankrike och så är det i Kina. Jag har en ateljé i Kina där jag vistas några månader i taget, så jag har ganska långa arbetspass.
Annars hade han faktiskt planerat att flytta till New York, när barnen var utflugna hemifrån. Torsten hade skaffat en ateljé där. Men så skedde terrorattacken 11 september, 2001 och flytten blev inställd.
![Torsten Jurells "Östan" ur serien "De fyra vindarna" på Norra Älvstranden. Bild: Inger Duberg](/images/article/2f96c1b7-e8f5-4d3f-995a-d0113a86781c/images/4V3If6E7fHms4NDgH4vtHiEfBBrs-TALL.jpg?width=3840&quality=75)
I höst kommer hans utställning Narrstreck i Månsken att äga rum i Bejing på CAFA Art Museum (26 oktober–27 november). Och redan på lördag, den 16 september, öppnar Torstens separatutställning i Stora galleriet på Göteborgs Konstförening.
Det finns många konstverk av Torsten i Göteborg. Längs Norra Älvstranden finns De fyra vindarna – Östan, Västan, Nordan och Sunnan, på Hotell 11 finns träskulpturen Téte II. Han finns representerad på Konstmuseet, på Röhsska museet och även på Pedagogen Park i Mölndal finns flera verk av honom.
– Göteborg är en av mina viktigaste platser. Det är publiken som föder mig och ett idogt utställningsarbete. En utställning kräver en framförhållning på två år. Och jag som ”enmans-orkester” sköter allt – hade jag varit i en annan bransch, hade jag väl haft tio anställda.
– Men konstnärskapet är ett val och det finns inte utrymme för något annat. Det finns ingen reträtt.
Torsten Jurell
Ålder: 66 år.
Yrke: Konstnär.
Bor: I Stockholm sedan 1981, Göteborg (född och uppvuxen i Mölnlycke) och Jingdezhen, Kina.
Familj: Sambo, två barn och två barnbarn.
Intressen: Konst i vid bemärkelse, samhället, och karate (har tränat karate sedan 25 år tillbaka).
Aktuell: Separatutställning 16 september- 8 oktober på Göteborgs Konstförening. Kollegan Xiao Xue, som Jurell delar ateljé med i Jingdezhen, Kina, har en egen separatutställning i Lilla Galleriet.