Det tillfälliga kommunkontoret. Här har invånarna fått hjälp med viktiga administrativa tjänster. Hit kommer kommuninvånare och internflyktingar för att få hjälp med att skaffa pass, registrera dödsfall, födslar, körkort eller registrera företag och mycket annat. Det ryska anfallskriget förra året tvingade miljontals ukrainare på flykt. När ryska trupper gick in i Ivankiv den 24 februari förra året flydde en del hals över huvud. Många av dessa förlorade viktiga dokument i samband med sin flykt.
Ryssarna gick in från Belarus och ockuperade Ivankiv under en månad. Eftersom det i det närmaste nybyggda kommunhuset totalförstördes av ryska missiler när de anföll området, är kommunkontoret idag inhyst i en gammal byggnad i väntan på att en provisorisk byggnad ska bli klar. Men det kommer att dröja några månader innan de kan flytta in där.
Julia Kharytonchuk, 37, är chef för det administrativa servicecentret i Ivankiv:
– Vi och mina 12 medarbetare står till tjänst med 190 olika former av tjänster fem dagar i veckan, berättar hon.
Sveriges kommuner och regioner, SKR, har bidragit med återuppbyggnaden av kommunverksamheten i Ivankiv. Myndigheten har utbildat och gett psykologiskt stöd till de som arbetar vid servicekontoren. Dessutom har it-utrustning och möbler som stulits av de ockuperande ryska trupperna ersatts av SKR som ett led i projektet. Tanken bakom PROSTO är att hjälpa ukrainare när de återvänder till sina hem efter att ha varit på flykt. Det kan röra sig om att exempelvis ersätta förlorade id-handlingar, dokument om folkbokföring, registrering av företag och egendom.
PROSTO-projektet
Kommuner som varit ockuperade och fått sina servicekontor förstörda och plundrade har fått hjälp att återuppta verksamheten för att kunna ge människor viktig administrativ service. De har fått hjälp med tjänster som är viktiga när de återvänder till sina hem efter att ha varit på flykt. Det har handlat om att exempelvis ersätta förlorade id-handlingar, dokument om folkbokföring, registrering av företag och egendom,
Medarbetare som arbetar vid servicekontoren har fått utbildning och psykologiskt stöd. IT-utrustning och möbler som stulits av ockupanterna har blivit ersatt. Dessutom har projektet bidragit till att förbättra kommunernas mottagande av internflyktingar och sett till att de ingår i systemen för statliga stöd och ersättningar.
Sida har under lång tid stöttat Ukrainas kommuner att inrätta servicekontor. Fler än 500 kommuner har hittills fått stöd med detta.
Källa: Sida
Registrerar barn och ändrar lagfart
Juri Mozichenko, 47, arbetar som juvelerare från Ivankiv och söker ett tillstånd till sitt företag. När ryssarna intog staden, flydde han med sin fru och två barn till sina föräldrars by för att han trodde att det skulle vara säkrare där.
– Men vi skulle ha stannat kvar i Ivankiv. Det visade sig att det var mycket hårdare strider i mina föräldrars by, säger han.
![Juri Mozichenko, 47, arbetar som juvelerare från Ivankiv och söker ett tillstånd till sitt företag.](/images/article/a1615e62-bcbc-4e57-9e49-4f0d12503fa8/images/52GB4BWap3HQsPyppnGiOJ3De-rE-WIDE.jpg?width=3840&quality=75)
Familjen stannade i byn och hamnade i korselden mellan ryska och ukrainska styrkor. Till slut chansade de och begav sig därifrån till Ivankiv, "under ett regn av bomber."
Olga Naumenko, 48, är nybliven änka och förlorade sin make Dimitry den 25 februari förra året. De hade tillsammans med ett hundratal andra från byn sökt skydd i skolans skyddsrum, dagen innan de ryska trupperna gick in i Ivankiv. Klockan fem på morgonen den 25 börjar ett intensivt bombanfall. De hör ljudet av explosioner utanför, men har ingen möjlighet att se vad som händer. Så de vet inte om det är artilleri eller drönare som till slut träffar skyddsrummet. Olgas man slits sönder och samman inför hennes ögon.
Fyra människor dödades samtidigt som Olgas make: ett par i 35-årsåldern, en 39-årig man och en ung pojke.
![Den nyblivna änkan Olga Naumenko förlorade maken Dimitry i början av invasionen. Nu måste hon ha hjälp av kommunkontoret för att ändra lagfarten för hennes familjs hus.](/images/article/a1615e62-bcbc-4e57-9e49-4f0d12503fa8/images/6SK7x6pZpxXiy2QrtwNWgPSW7wis-WIDE.jpg?width=3840&quality=75)
Några personer skadades allvarligt, och får läkarhjälp. De forslas bort till ett sjukhus i en närliggande stad. Olga får själv begrava sin man och några av de andra som dödats vid skolan. Ett forensiskt team har obducerat och undersökt kropparna och inlett en utredning om eventuella krigsbrott i samband med attacken. Kropparna har flyttats från sin tillfälliga grav vid skolan till en riktig kyrkogård.
Kommunhuset totalförstördes
Olga är för närvarande arbetslös men hoppas att hon snart ska kunna arbeta som kassörska igen. Hon har kommit till kommunkontoret för att ändra namnet i lagfarten för familjens hus från sin mans namn till sitt eget. Nu börjar ett liv i hemmet där bara minnena finns kvar av Dmitriy.
Kontoret fylls av ett jollrande läte. Det är Yevgen, som bara är några veckor gammal. Hans föräldrar Volodimyr och Svetlana har kommit till kontoret för att registrera sitt tredje barn. Tack vare att de nu har tre barn placeras de i kategorin "flerbarnsfamilj", vilket berättigar dem till extra ekonomiskt stöd och tillgång till annan hjälp.
Volodimyr arbetar i skogsbranschen och Svetlana är hemma med barnen. Familjen bor i en liten by som ligger fyra mil från Ivankiv, där de befann sig under hela ockupationen. Svetlana berättar att det var svårt för de bägge barnen, fem och sex år gamla. Så fort de hörde stridsvagnar, flygplan eller explosioner slängde de sig på marken:
– På nätterna hade de svårt att sova på grund av att de drömde mardrömmar. Men nu mår de bra, berättar hon innan det är deras tur att gå in och registrera Yevgen.
På sin lunch visar Julia resterna av den förstörda byggnaden där servicekontoret ligger som förstörts av ryska trupper. Vägen går genom en park med vidsträckta gräsmattor, kantade av höga lövträd och prunkande blomsterrabatter. Hon går fram till framsidan och pekar på det som tidigare varit ett stort fönster:
– Här innanför var mitt skrivbord med bilder av min man och min dotter och lite personliga saker. Nu är allt borta, inklusive det mesta av Ivankivs arkiv, säger hon.
– Ryssarna attackerade med missiler den 24 februari. Det blev en så våldsam brand att hettan varade i tre dagar.
När det äntligen svalnade så mycket att man kunde ta sig in och öppnade kassavalven i kontoret, fanns det bara söndervittrat papper som förvandlats till aska kvar. Som tur var hade några grannar lyckats rädda tre hårddiskar med viktig data:
Byggnaden blev klar 2019 och kostade knappt sex miljoner svenska kronor att bygga. Men det finns inga planer på att återuppbygga den. Ett nytt servicekontor bekostat av FN-organet UNDP står i det närmaste klart. Det är byggd i moduler och ska användas temporärt, kanske fem, sex år, inte mer förklarar Julia och stänger den moderna glasdörren till den hypermoderna fastigheten, som inom kort ska bli hennes arbetsplats.
Det här är Ivankiv
Var ursprungligen en by, som slogs samman med omkringliggande byar till en storkommun 2020 bestående av 82 samhällen. Den ligger 5 mil från Tjernobyl och 8 mil från Kiev. I Vyshgorod-distriktet i Kiev-regionen.
Invånarantal: 29500 personer.
Räknas som den värst drabbade orten av Tjernobyl-katastrofen 1986. 22 810 av invånarna är registrerade som offer från katastrofen.
Den 24 februari 2022 invaderades kommunen. Mer än hälften av dess bebyggelse drabbades av olika former av förstörelse.
49 invånare dödades (två var 12 år)
50 personer skadades allvarligt
2 500 bostadshus förstördes.
11 skolbyggnader förstördes.
5 vårdcentraler förstördes.
11 broar förstördes.
Ockupation upphörde den första april 2022.
LÄS MER:Organisationen Skicka vidare till Ukraina kör ner till kriget med förnödenheter