Det såg mörkt ut. De två första semifinalerna slutade med förlust – och ett 2–0-underläge i matcher i ett slutspel är ingenting man bara borstar av.
Må så vara att Sävehof är ett av få lag som lyckats med mirakelvändningen, 2017 i kvartsfinalserien mot Redbergslid.
Och det kändes som att det hände någonting i semifinal tre. Inte bara vann Sävehof – laget gjorde det dessutom övertygande.
Kunde man göra det igen? Svaret är nej.
Sävehofs säsong tog slut under torsdagen.
– Jag är bara besviken just nu. Det var inte vad vi hade förväntat oss, säger lagkapten Sebastian Karlsson efter matchen.
”Jag förstår inte”
Kanske var det ett domslut som avgjorde, till slut? I den förra semifinalen i Ystad åkte Sävehof på en tveksam offensiv foul i slutminuten, varpå hemmalaget kunde avgöra.
Nu åkte Rune Schröder på en utvisning i samma skede – till vilda protester från Sävehof.
– Jag tycker att det är felaktigt. Kim Andersson tar fem, sex steg innan han spelar den vidare. Jag förstår inte hur det kan bli straff heller. Det är jag besviken på, säger tränare Michael Apelgren.
Men straff blev det. Och nämnde Kim Andersson var den som hamrade dit den.
Ridå ned, i matchen som slutade 29–26.
Inledde övertygande
I inledningen såg Sävehof självklart ut. Ystad kunde inte hänga med där och då. Det såg lovande ut.
Bertram Obling var en starkt bidragande orsak till detta. Den väldige dansken fullkomligt spikade igen, vilket gjorde att gulsvart kunde springa ifrån.
Siffrorna växte sig stora. 9–3, för att vara exakt. Ystad var skakat. Men inte skakat nog.
För hemmalaget knappade igen. Man hittade sitt framgångsrika linjespel, och därifrån var man lika framgångsrikt nu.
I halvtid hade ledningen krympt till 15–11.
En ledning som förvisso utökades till 17–11 i början på andra – men sedan tog det fullkomligt stopp.
De sista 25 minuterna gjorde Sävehof bara nio mål.
– Vi missar för mycket, helt enkelt, säger Elias á Skipagötu.
– Det är inte superbra. Det är klart att det blir svårt att vinna mot ett bra Ystad då, säger kapten Karlsson.
Det riktiga rycket kom med knappa kvarten kvar.
Då drog Gzim Salihi på sig en stürmerfoul, vid ställningen 23–22. Den första i hela matchen. Det blev starten på ett par olycksaliga minuter för Sävehof.
”Bara besvikelse”
För i det efterföljande anfallet kunde Ystad kvittera, för första gången sedan ställningen var 1–1. När Niklas Kraft i skåningarnas mål väl fått vittring hittade han ett spel han inte visat tidigare under matchen.
Han räddade nästa Sävehofanfall. Anfallet därefter också.
Ystad hade bättre lycka framåt – helt plötsligt ledde hemmalaget med 25–23.
Denna ledning kunde Sävehof inte göra någonting åt. Det blir inget andra raka SM-guld.
Från en spelarbuss så tyst att man kunnat höra en knappnål falla kommer sammanfattningen.
– Det är mycket trubbel genom hela serien, och kanske blir vi för tunna. Det finns mycket att skylla på, inför vissa matcher har vi knappt vetat vem som kan spela. Det är som att någon däruppe bestämt att den ska göra det svårt för oss. Det är tungt, men jag är oerhört stolt över hur vi stått upp tillsammans, säger Apelgren.
– Det är otroligt tråkigt. Det är guld man spelar för. Både jag och Sävehof fungerar så. Vi har krav på oss själva att det alltid ska bli guld. Vi är inte nöjda över att gå till semifinal. Det känner vi ingen lycka för. Jag känner bara besvikelse just nu, säger Karlsson.
Desto gladare minner i Ystad – finalen blir lagets första på 30 år.
LÄS MER:Elias Ellefsen á Skipagøtu spelade skadad hela serien